Milo je očigledno o tom dolasku bio obaviješten; saznao je da se obruč steže. Indikativna su i tugovanja medijskih slugu Đukanovića. Predosjećaju kraj i u stanju beznađa najavljuju stravične posljedice. Što je, makar u tom ambijentu, uvijek bio odraz nemoći.
Oboreni diktator zna da kada jedna ptičica propjeva, cvrkut pokajništva će probuditi čitav šumski hor nekadašnjih kompanjerosa. Svjedoka pokajnika će tada biti više nego dovoljno. Pravda će biti zadovoljena.
I ne, ne uživajmo u procesu uz kokice, kao što u šali najavljuje Dritan, već pokažimo ozbiljnost, odgovornost i proaktivan stav. Mnogo slobodnih ljudi je propatilo tokom diktature, mnogo majki je zakukalo za vrijeme tiranije – da bismo sada bili otpušteni.
Ostaje samo jedna nepoznanica: kako jedna politička organizacija, čiji su svi čelni ljudi procesuirani, u zatvoru su ili treba uskoro da budu – može još uvijek postojati pod istim imenom? Kada će institucije konačno pokrenuti pitanje zabrane DPS-a, kao kriminalne organizacije? Za takvu mjeru sam se, zajedno sa saborcima, zalagao više od jedne decenije. Da li će se ona preduzeti? Slobodni građani čekaju…